DETTA HAR HÄNT
Mördaren var ute efter mig.
Tio judar kommer att korsfästas varje dag tills jag har
mannen som försökte mörda mig.
- Pappa. - Hans namn och vistelsort.
Jag hittade dig, så det gör de också.
Han heter Boas.
Det finns ingen säker plats.
Det finns. Det finns människor som kan förlåta mina synder.
Jag heter Stefanos.
- Flytta på dig. - Nej.
Ananias, varför ljuger du för den helige Ande?
När du och din man sålde ert hus,
behöll ni något för egen del?
Det är möjligt, men vad spelar det för roll?
Ni ljög. Inte bara för oss,
utan för Gud.
Kom igen. Rör på dig.
Vad ska vi göra?
Du måste ge det mer tid.
- Nej, lyssna. - De måste förtjäna sitt uppehälle.
Mina pojkar, en av dem är god. En för inget gott med sig.
Tror du han vet att det är så här folk känner det?
Spring!
De är rädda för mig.
Vad som hände med Ananias och Sapphira var inte ditt fel.
Det var Guds vilja.
Varför vill då Gud att alla här i lägret
ska titta på mig med skräck i ögonen.
Ser du skräck i mina?
De har tro. Med tiden kommer de att förstå.
Det här ska vara en plats för lycka.
Hur kan det vara en glädjefylld plats
när fler av vårt folk blir korsfästa i Jerusalem varje dag?
Det är så mycket smärta och förtvivlan.
Det var därför som min son kom.
För att befria oss från det.
Några nyheter om Boas?
Inga, guvernör.
Det är ett bröllop idag i det västra kvarteret.
Jag är säker på att i båda familjerna hittar du de människor rättvisan kräver.
Ta 10 kvinnor
och korsfäst dem.
Ja, guvernör.
Har du något att säga?
- Har du inget medlidande? - Nej, det har jag inte.
Jag gör inte mer än vad jag hade gjort mot uppstudsiga soldater.
Ananias och Sapphira straffades av Gud
för att de ljög för den helige Ande,
och det här lägret fokuserar på det,
och fruktan förlamar oss alla.
Men vårt budskap är om kärlek och hopp.
Så, vad ska vi göra?
Det finns människor som lider i Jerusalem,
och vi kan erbjuda dem säkerhet här.
Dela vad vi har.
Om inte, är vi inte annorlunda än dem som Gud straffade.
Då måste vi gå till Jerusalem oavsett hur farligt det är.
- Stanna där. - Skynda. Skynda!
De kommer. Jag kan höra deras fotsteg.
- Där är de igen. - Låt oss springa nu!
Ur vägen!
Titta, David!
Låt oss göra vad vi kom hit för.
Vad vill de igen?
Möt inte deras blick.
De har passerat. Snabbt, låt oss gå hem.
Maja. Det här är Tamar.
Hon har förlorat alla.
Hon behöver verkligen en vän.
Ska vi hitta en plats där du kan bo?
Det finns hopp.
De har gett oss ett namn, Boas.
De närmar sig.
De har redan hittat hans fästmö. Hon kan leda oss rakt till honom.
Eva?
Vi vet att det var Boas som mördade den romerska soldaten.
Det vet du med.
- Jag kan inte hjälpa dig. - Det är Jerusalem som ber
eftersom dess folk varje dag dödas i hans frånvaro.
Om han verkligen älskar sitt folk,
då skulle han ge upp sitt liv för deras.
Du slösar bort din tid.
Då ber jag dig, Eva.
Om du vet något, ett namn eller en plats, någonting, då måste du säga det till mig.
Jag är ledsen, det finns ingenting.
Det är inte förräderi att rädda livet på hundratals oskyldiga judar.
Allt ska bli bra. De här männen ska hjälpa oss, det vet jag.
Ja. Ja.
Ursäkta att vi tränger oss på,
men dessa människor är desperata.
Kan du hjälpa dem?
Även de som inte delar tron?
- Vad heter du? - Filippos.
- Hur kunde de komma hit? - Jag visade dem.
Jag hörde dig tala.
Och jag döptes av Jakob.
På något sätt, visste jag du skulle komma.
Vi behöver få de här människorna ut ur staden så fort som möjligt.
Hur då?
Romarna är därute och letar efter folk att korsfästa.
Ta dem till lägret.
Gå i små grupper. Använd olika vägar.
Romare!
- Där. - Ja, sir.
Filippos, kan jag förlita mig på att du organiserar de här människorna?
Det kan du.
Nu!
Det var inte du, eller hur?
Det judiska bröllopet, du varnade dem.
Försiktig i hur du talar till din guvernörs fru.
Jag undrar hur han skulle reagera om han visste hon försökt sabotera hans order.
Du och jag var de enda som hörde den.
Jag såg din avsky för den.
Nej, jag är ingen soldat. Jag har inga åsikter.
Och Rom blomstrar för att män som jag lyder order.
Ja, naturligtvis.
Och så användbart att en sådan attityd befriar dig från allt ansvar.
Vad tror du skulle hända?
Vi tog dem från marknaden istället, och det är på ditt ansvar.
Förtjänade de mer eller mindre att dö?
Hon höll tillbaka något. Jag vet att hon gjorde det.
Och hon kommer.
Tro mig, hon kommer.
Jag förstår att saker och ting inte riktigt gick som planerat idag.
Tror du det är möjligt att de visste att du skulle komma,
att någon hade förvarnat dem?
Jag tror inte det.
Det fanns inga tecken på att någon flydde när vi kom.
Men, det fanns inga kvinnor på marknaden idag?
Männen verkade ha bestämt sig för att hålla dem utom synhåll.
Jag litar på dig, Stefanos,
det är därför jag vill att du och Filippos ska se efter lägret.
Verkligen?
Det växer så fort, och vi har så många nya troende.
Petrus, jag har läst och studerat skrifterna sedan jag var 13.
Jag kan hela sidor utantill,
och jag kan tala, läsa och skriva på fyra olika språk.
Gud har ett syfte för oss alla. Du har ditt och jag har mitt.
Och det är inte det här.
Jag är ämnad att predika.
Stefanos.
Jag kanske kan ha användning av dina talanger.
Eva?
Tro mig, jag vet inte var han är,
men han sade att han skulle till en plats
där människor skulle förlåta hans synder.
Kom med mig.
Varför har du tagit mig hit?
- Jag har berättat vad jag vet. - Ja, men
om min man kommer tillbaka tomhänt, måste jag överväga
huruvida du medvetet lurade oss,
- och då vilken sanning du kan dölja. - Jag har sagt dig sanningen.
Låt oss hoppas att han är där då.
- Gå. - Gå!
Gud sade: "Varde ljus", och där var ljus.
Det här är ordet för "Gud"?
Bra.
Vi tror att mannen Pilatus vill ha är här.
Hans namn är Boas.
Du känner honom, eller hur?
En gång sökte han en allians.
Om han är här måste du låta honom stå inför rätta.
Ja.
Om han är här.
Behöver jag påminna om att om du inte lämnar över honom,
kommer Rom att hämta honom,
och utplåna hela lägret på mindre än en timme.
Trodde romarna han var här, vore vi redan döda.
Du får gärna leta efter honom själv.
Försök inte med mig!
Det finns hundratals oskyldiga människor här.
Jag ber till Gud för deras skull, att du talar sanning.
Du, du har tagit en mans liv. Du är en mördare.
Det är du med. Jag hörde om ett par som mördades.
Tror du verkligen att jag är kapabel till det?
Bara Gud bestämmer vem som lever och vem som dör.
Gud och romarna.
Hur många judiska liv har tagits av mannen jag dödade?
Det räcker inte. Du kan inte rättfärdiga mord.
Varför överlämnar du mig inte?
Därför att bara Gud bestämmer vem som lever och vem som dör.
Jag tänker inte låta mig tvingas till att avgöra en annan mans öde.
Jag kommer att härbärgera dig.
Men jag kan inte, och kommer inte att tvinga dig att överlämna dig.
Grunden i det vi tror på här,
är kärlek till alla människor.
Allt jag kan göra
är att förlåta dig.
Även om du vet att Rom säkert kommer att komma efter mig,
och förstöra den här platsen?
Min tro är på Gud. Om det är hans vilja,
så får det bli så.
Överstepräst.
Vem är du? Vad vill du?
Jag är mannen du letar efter.
Jag är Boas.
Varför är det så att vissa män
bara måste utsätta sig för risk?
Har du dödslängtan?
Eller är det någon slags hjältemod?
"Jag är mannen du..." det ena eller det andra.
Hjältemod är för barnsagor.
Men monster, de är verkliga,
och de kan inte dödas.
Försök, och det växer ut ett andra huvud som biter tillbaka med dubbel styrka.
Så, vad ska vi göra?
Lugna dem, smickra dem,
mata dem tills de är feta och lata,
och glömmer att de är monster.
Och med tiden,
flyttar de vidare.
Du avskyr Pilatus mer än jag gör.
Och jag vet att innerst inne,
önskar du av hela ditt hjärta
att jag hade lyckats döda honom.
Han är här, om du vill träffa honom.
Så att han dör
i vetskapen om att jag förrådde honom?
För vad det är värt, det var inte du.
Han hittades inte genom dig. Han överlämnade sig själv.
Du verkar bry dig mycket om henne.
Jag minns hur det känns.
Jag var i hennes ålder när min mor dog,
och jag ville aldrig någonsin bli lämnad ensam igen.
Du har varit underbar mot henne idag.
Men du får inte tycka att hon är ditt ansvar.
Men jag vet hur det känns.
Jag vet vad hon behöver.
Och du tror att du kan ge henne det?
Någon borde det. Varför inte jag?
Därför att du ännu är ett barn själv, Maja.
Kanske det är därför hon vill ha mig nära.
Därför att jag är som hon.
Jag är inte en vuxen.
Jag är en vän.
Vi har Boas till sist.
- Tack för att du kom till mig. - Det var en risk.
Nej. Vad som helst för att äntligen komma tillbaka till normalt liv.
Normalt? Och vad är det?
Mördaren kommer att straffas för sitt brott,
och vedergällningarna slutade.
Och alla sakers naturliga balans kommer att återställas. Är det så?
- Förlåt? - Du verkar tro att före Boas,
var allting som det skulle vara.
Ja, det var stabilitet.
Jag vet att våra länder är olika, men...
Vi lever under trycket av romersk tyranni,
en ockuperande armé som uttömmer våra tillgångar,
och systematiskt delar ut mord och död.
Vi är förslavade.
Men du står här fri med mig nu, eller hur?
Bara för att du tillåter mig det.
Och i utbyte förväntar du dig att jag spelar rollen av tacksam undersåte,
eftersom du är en av dem, en romare.
Du är problemet.
Håll din tunga, din orm.
Förutsätt inte att du känner mig. Det kan bli ett ödesdigert misstag.
Där. Ser du?
Vi vet åtminstone var vi står.
Vad tycker du om honom?
Kunskap kan vara lika effektiv som styrka.
Du är mördaren. Bevisa det.
Visa mig var du högg.
Nej. Här. På mig.
Såja. Närmare.
Visa mig nu.
Han dog i alla fall snabbt.
Medan du kommer att dö mycket långsamt,
i många, många dagar
som ett varnande exempel för alla.
Hur känns det att komma så här nära?
Frestande.
Din smärta över vad du gjort kommer aldrig att sluta.
Kohort!
Inte bara är Boas död en vecka innan jag ville det,
du har på något sätt lyckats låta hans mördare fly.
Förklara dig!
Det var mitt fel.
Jag borde ha förutsett ett försök att tysta honom.
Jag borde ha placerat män på taken där han slog till.
Eftersom jag inte gjorde det kunde han lätt fly.
Börjar den här övermättade staden gå dig på nerverna?
Ett enstaka misstag kunde förlåtas,
men det här är inte ett enstaka misstag, eller hur?
Jag accepterar vilket straff du än vill ge mig.
Försvinn ur min åsyn!
Vem var han?
En man av stor övertygelse,
men tragiskt missledd.
Lämna oss.
Rädda mig, Gud!
Vattnet når mig till halsen.
Jag har sjunkit ner i bottenlös dy
och har inget fotfäste.
Jag har kommit ut på djupt vatten, strömmen vill dra ner mig.
Jag har ropat mig trött,
min strupe är hes.
Mina ögon värker, jag har väntat länge på min Gud.
Flera än håren på mitt huvud
är de som hatar mig utan grund.
Döm inte mannen ni ser här.
Det är Guds sak att göra.
Allt vi kan göra är att förlåta honom,
som vi måste förlåta alla människor,
och visa kärlek till alla.
Vi finner frälsningen först när vår herre Jesus Kristus återvänder,
för att upprätta ett nytt Guds kungarike i Jerusalem.
Ta honom.
- Ska jag stoppa honom? - Nej.
Låt honom berätta för de andra. De kommer tillbaka efter sin vän.
Och han kommer att vänta på dem.
Okej. Okej.
Vad är det här? Vi har inte gjort något?
Nej.
Men ni kommer att göra det. Fängsla dem!
Släpp mig!
Petrus. Är du okej?
Ut härifrån!
- Du med! - Ja, in med dig!
Petrus.
In med dig!
Du! In!
Det här är inte bra.
De väntade på oss.
Något hemskt kommer att hända oss.
Men det kommer att markera början på något underbart.
Till sist vet han.
Tack för att du gjorde det snabbt.
Det gjordes inte av snällhet.
Det var för att rädda liv. Boas visste det.
Han var utbytbar.
Du behöver ersätta honom.
Jag är också med i det här nu. Lär mig, som du lärde Boas.
Visa mig hur man dödar.
Mina vänner, tiden är inne.
Vart för han oss?
Till templet.
Vår nation är förgiftad.
Vänd er bort från hatet.
Vänd er bort från våldet.
- Jesus är världens ljus. - Amen!
Öppna era hjärtan.
Hör vårt budskap av hopp och kärlek för alla människor.
- Kom. - Jesus är den goda herden.
Människor skulle inte bete sig så här om de visste
att vår herre Jesus Kristus rike, kommer till Jerusalem.
Undan, undan!
- Han är återuppståndelsen... - Han. Han. Ta dem!
...och livet!
Matteus.
Jag antar att det är fruktlöst att fråga,
men jag skulle gärna vilja veta hur du kom ut ur fängelset.
Då kan jag bara förutsätta att du har erfarenhet av att bryta upp lås,
en egenskap som de flesta skulle associera med kriminalitet.
Nåja. Du är anklagad för att ha fortsatt att lära ut namnet på en falsk profet.
Du trotsar templet, och konspirerar
för att leda de förlorade själarna i den här staden vilse.
Vad har du att säga om det här?
Svara mig!
Av respekt för de lärda äldre i sanhedrin,
kommer vi inte att försöka försvara det vi tror på.
Vi bara vet att det är sant.
Det kan inte finnas något försvar eller klargörande
eller förmildrande omständigheter kring sanningen, den bara är.
Och vad är sanningen?
Att Gud uppväckte Jesus från de döda för att sitta på hans högra sida som frälsare.
Och att det var hans ande som befriade oss från era kedjor.
Är du medveten om att när du säger detta
dömer du dig själv enligt lagen som en falsk profet,
Det finns bara ett resultat.
Du döms till döden genom stening.
Så få ord uttalade
för att döma så många människor.
Rabbi Gamaliel, finner du några fel i vårt utövande av lagen?
Nej, nej, förmodligen inte.
Men som ordförande i sanhedrin,
måste jag ingripa i ärenden som fångar min uppmärksamhet.
Naturligtvis, men vad mer är det att säga? De har befunnits skyldiga...
Ja, ja, ja. Alltihop är väldigt upprörande.
Men jag undrar om du inte kommer ihåg
din entusiasm när du själv var ung,
och att man lätt kan bli för entusiastisk?
Din visdom värderas högt och erkänns av alla, men...
Men jag borde sätta mig ner, eller hur?
Nej, nej, det kan jag inte.
Mitt samvete säger mig att det är fel, och det räcker åt oss båda.
Lämna dessa män ifred.
De är inte farliga.
Om det de hävdar är fel,
då blir det inte något av det,
och med tiden kommer det att försvinna.
Men om det är sant, och du förgör dem,
kommer du att finna dig själv i opposition mot Gud.
Efter att ha övervägt Gamaliels visdom,
har vi kommit överens om att mildra straffet.
Men ni kommer att tas till en offentlig plats och bli piskade
så att alla förstår att ni är skyldiga!
Kom igen!
Om ni inte lyder herren er Gud,
och inte noggrant följer alla hans bud,
kommer ni att bli fördömda i staden, och fördömda i landet.
Era barn kommer att bli fördömda.
Skördarna på era åkrar,
kalvarna i era hjordar, lammen i era flockar.
Ni kommer alla att bli fördömda när ni kommer och när ni går.
Herren kommer att skicka er förbannelser, förvirring,
och fördöma allt som era händer rör,
ända tills ni är förintade och ruinerade,
för det onda ni har gjort när ni försakade Honom.
Vi visste alla att vi måste offra något.
Det är vad Jesus sade oss, Stefanos.
Inte så här.
Ska vi gå hem,
till Galileen?
Menar du för att leva där?
Varför inte?
Lägret är uppsatt. Det växer.
Du behöver inte vara där mer.
- Är det vad du vill? - Ja.
Men du kan inte göra det, eller hur?
När du är hemma
fångar du fisk, du säljer dem, du tvättar båten, jag kan göra det, det kan alla.
Men det är annorlunda här.
Du är annorlunda.
Även ditt namn är annorlunda.
Du är Petrus.
Ingen annan kan vara det.
Och det är därför som jag far hem.
När då?
Imorgon.
Tamar har bestämt att jag är den ende som kan skydda henne
och jag kan inte göra det här.
Jag kommer att sakna dig mer än du någonsin kan tro.
Vi måste styra oss själva i enlighet med vår lag
så att den här staden och dess invånare
aldrig mer utsätts för romersk rättvisa.
Det är nog bra med det,
men så vitt jag förstod det, överlämnade sig den här Boas på eget bevåg.
Är det här männen som hävdar att de håller sig till Mose lagar?
Du, som har tagit emot lagen genom änglarna,
men inte har följt den!
Du är precis som våra förfäder.
Fanns det någon profet som de inte förföljde?
Det räcker!
- Vad är orsaken? - Orättfärdiga straff av rättfärdiga män.
Vakta din tunga.
Domen utdelades inför Guds ögon i hans hus.
Menar du det här templet?
Tror du att Gud skulle begränsa sig till ett hus byggt av människor,
när han har skapat allt?
Var försiktig. Du är ensam här inne.
Sa inte Jesus: "Jag kommer att riva ner templet och bygga upp det på tre dagar",
innan han återuppstod från den död du dömde honom till?
- Tysta honom. Få honom att tiga. - Se. Se här med mig!
Jag ser himlen öppna sig
och Kristus står på Guds högra sida!
Hädare!
Döda hädaren! Döda honom!
Herre Jesus, tag emot min själ.
Förlåt dem den här synden.